Tretí zväzok edície m je venovaný maliarovi a pedagógovi Jánovi Smetanovi (1918-1988), známemu predovšetkým v súvislosti so Skupinou 42. Smetanova ďalšia, nepomerne rozsiahlejšia tvorba doposiaľ čakala na komplexné zhodnotenie. Po "skupinovom" období, keď témy obrazov predstavovali okrajové atribúty technickej civilizácie a prímestskú krajinu, sa v maľbe venoval skúmaniu skrytých síl ovládajúcich prírodné dianie. Od začiatku šesťdesiatych rokov bola jeho hlavná inšpirácia príroda vo všetkých tvarových a svetelných premenách, pričom prírodné motívy rozvíjal a obmeňoval podobne ako hudobný skladateľ. Monografia čerpá z mnohopočetného diela uchovávaného v galériách a rodine autora, z denníkov uložených v Archíve Národnej galérie v Prahe a aj zo spomienok študentov. Niekoľko tisíc popísaných strán osobných denníkov odkrýva mnohé zo Smetanovej osobnosti a odhaľuje zázemie bohatého maliarskeho diela, ktoré nezostáva zakliate iba vo svojej dobe, ale ako si sám autor prial, prehovára aj k nasledujúcim generáciám. Dôležitú súčasť publikácie tvorí výberový súpis tohto diela, zahrňujúci šesťsto položiek. [zdroj: preklad textu na zadnej strane väzby publikácie]